LiteratūraVertimai
Košmaras
Stefanas Grabińskis (1887–1936) – nepelnytai primirštas lenkų fantastinės literatūros ir siaubo istorijų kūrėjas. Savo „gyvybės, slypinčios daiktuose“, pajautimu jis artimesnis kitam įdomiam tarpukario Lenkijos žydų kilmės rašytojui Bruno Schulzui ir sunkiau palyginamas su E. A. Poe ar H. P. Lovecraftu, kaip teigiama, būtent dėl siurrealistinių ir erotinių elementų, kurių nėra pastarųjų kūryboje. Grabińskis nuo vaikystės buvo linkęs į negalavimus (šeimoje…
Maniškis XX amžiaus vakaras… ir kiti smulkūs proveržiai
![Aaron Rands. Kazachų žiema. 1965](http://www.satenai.lt/wp-content/uploads/2019/12/1-190x129.jpg)
…aš panūdau rašyti literatūrą, kuri deramai skleistųsi tiktai puslapyje. Kam rašyti romaną, kuris perteiks daugmaž tokį pat patyrimą, koks bus prieinamas įsijungus televizorių? Kaip grožinė literatūra gali tikėtis atsilaikyti prieš kino ir televizijos galybę, nepasiūliusi kažin ko išskirtinio, ko kiti menai nepajėgia perteikti?
Creditur
Iš suomių poezijos [Laine, Santanen, Kangaskoski]
Ana Achmatova ir Tomas Venclova
Tomas dažnai lankydavosi pas mus Maskvoje, visada buvau jam dėkinga už Lietuvą, ir kartą jis pasakė: „Tai geri mainai – už Lietuvą gavau du rusų klasikus.“ Jis turėjo omenyje dar gyvą Achmatovą ir Brodskį, kuriam Nobelio premija tuomet nė nekvepėjo.
Poezijos vertimai
Kaip žvilgsnis, visad liks romus,
Kurios nuolankios ir nerodo
Senųjų nuoskaudų randų.
Poezijos vertimai
Mane žvilgsniu, lyg tuoj kažką praneš…
Jos klausiu: „Ar tai tu tercinom Dantei
Kuždėjai Pragarą?“ – Atsako: „Aš.“
Iš „Permainingo maršruto“
ir bet kuo patikėti galiu. Tik ne tuo,
jog kažkur, už kalėjimo sienų,
žmogumi žmonės tebevadina viens kitą
Vampyro šeima
– Vurdalakai – kaip kokia cholera, – toliau kalbėjo atsiskyrėlis ir persižegnojo, – kiek jau šeimų kaime nukentėjo, kiek jų iki paskutinio žmogaus išmirė, ir jūs paklausykite manęs ir nakvokite vienuolyne, o tai net jeigu vurdalakai kaime jūsų ir nesuės, baimės jums įvarys tiek, kad pražilsite…
Mirties triumfas
Projektas „Mirties triumfas“ turi du įkvėpimo šaltinius. Migloti idėjos kontūrai išryškėjo skaitant Michelį Foucault; įstrigo jo mintis, jog mirtis yra išvaryta iš šių laikų visuomenės. Negaliu nepritarti Foucault. Žmonės iš tiesų sergstimi nuo mirties akivaizdos, tarsi mirtis būtų kažkas nenatūralaus ir kvailo.