LiteratūraŠiaurės katinai
kcal
kcal kcal kiek dar reikės numesti? kcal kcal spąstai energinės vertės kcal kcal išprievartautos svarstyklės kcal kcal saldo, vidurkis, mediana kcal kcal arba galima versti džauliais kcal kcal nežinomieji išmitimo lygtyse kcal kcal sveikesnio gyvenimo vizija kcal kcal patriotizmo stoka kcal kcal vakaruose išlydžio zonos kcal kcal iškrovos diena kcal kcal baltojo šokolado lietūs kcal kcal lyja katėm…
Užimtos rankos
Iš ciklo „Nemandagios istorijos“
Pasakaitės iš rūmo
Gyveno dideliam mieste tokia vieniša daugiavaikė motina. Turėjo net septynis vaikus. Labai jai nesisekė, vis su visokiais kaziolais susidėdavo, kurie užtaisę vaiką tuoj pat ir ragus jai įstatydavo. Užsispyrus kaip ožka: nors visokiais nepritekliais ir sunkumais ją gąsdino, protino abortus darytis, vis tiek visus pagimdė, o apie kontracepciją turbūt nė žalio supratimo neturėjo. Gyveno daugiausia iš pašalpų. O kartą per…
Beveik tolerantiška pasaka
Gyveno kartą mergaitė stebuklingo, nepakartojamo grožio Lietuvos kampelio – Nidos vardu. Gyveno, kaip ir visi (visos), bet ne, ne kaip visos. Ji labai mėgo megzti, tačiau jos mezginiai nebuvo tradiciniai, nes tikrų virbalų jinai privengė, bijojo. Nida baiminosi visokių aštrių daiktų – smingančių, smeigiančių, duriančių, ji nepažinojo tikrų virbalų. Jinai mezgė įstabaus grožio, kartais trūkčiojančius, velniaižin kur prasidedančius ir kur…
Labai tolerantiška pasaka
Gyveno kartą mamytė ir mamytė. Turėjo jos dukrytę, kuri neturėjo akytės, o be to, sirgo leukemija (negerai, kai teigiami pasakų herojai būna tik sveiki ir gražūs). Kad dukrytei būtų linksmiau, mamytės jai dovanojo nušašusį kačiuką be kojytės iš prieglaudos (ten būta kačiukų ir su kojytėmis, tačiau tokių paimti, kol nepaimtas tasai be kojytės, negalima: tai reikštų diskriminaciją dėl negalios). Viena…
Sąnariai
Tai darydamas prieš veidrodį Džeris susidomėjęs stebėjo savo išsišovusius raumenis, savo švariai nudepiliuotą odą ir lengvai sudrėkusius kovarnio tamsumo plaukus. Mažylio drakono tatuiruotė tai pasimatydavo, tai pasislėpdavo ritmingai ir įnirtingai, o vis dėlto dėl tam tikrų priežasčių ir kaustytai vaikštančioje rankoje. Baigęs Džeris įsipylė į lėkštelę pieno ir atsitūpęs švelniai iš jos lakė, nepamiršdamas žemyn patraukioti ką tik užsisegtą sijoną.…
Maikė be rankovių
Vienas toks mūsų laikų herojus turėjo svajonę, apie kurią niekam garsiai nepasakojo. Eidavo kas vakarą į tokią didelę patalpą, paimdavo tokius du blynus, ant kurių užrašyta 40, 25 arba 50, užsimaudavo ant tokio virbalo ir ilgai nenorėdavo paleisti iš rankų. Prispaus, būdavo, prie krūtinės, laikys laikys iš visų jėgų, išraudęs, bet tas virbalas kaip koks atvirkščias magnetas vis tiek vis…
Vidurnakčio sniego
Sėdėjau ir apsimečiau, kad lūkuriuoju atnešamo patiekalo, su ilgesiu prisimindamas dienas, kai sirgau. Sirgau baisiai: rachitu, artritu, sloga, varvančia nosimi, varvančiomis rankomis, ausų užkimštumu, inteligencijos nepakankamumu, triperiu, gonorėja ir lengva varvančio sifilio forma, o dar, kas be ko, buvau apolitiškas bedievis. Gydytojai šypsodavosi į nuskustą ūsą ir ramindavo mane, kad pasveiksiu. Nė vienas jų tuo netikėjo, ir net aš pats…
Žanas Polis Sartras
Sartras, sakoma, visur ieškodavęs prasmės. O kad būtų efektyviau, jo akys žiūrėdavusios į skirtingas puses tuo pat metu. Filosofijos istorikai spekuliuoja, kad tai tik dėl to Sartras išvengęs fenomenologijos. Karjeros pradžioje Sartras tos prasmės, sopulingai dūsaudamas ir vartaliodamas veizolus, ieškodavo visur: po lova ir lovoj, naršydamas po žmonos stalčius, virtuvėj tarškindamas puodų dangčiais, amerikiečio draugo Kito akyse. Sartras sriūbaudavo naktimis…