MenaiKinas
Kai Ginsbergas dar nestaugė
Aš ilgai laukiau šito filmo – žvilgsnio į Jacką Kerouacą, Alleną Ginsbergą ir Williamą S. Burroughsą, dar nesustaugusius nuogų kąsnių kelyje link tobulybės. Režisieriaus Johno Krokido debiutinis filmas „Nužudyk tuos, kuriuos myli“, šiemet rodomas „Kino pavasaryje“, – būtent apie tai: bytnikų jaunystę. Fone – žmogžudystė. Istorija prasideda penktojo dešimtmečio Amerikoje: Europoje tebesiaučiant karui, jaunasis Allenas Ginsbergas (akt. Daniel Radcliffe) atvyksta…
Milijonas dolerių Nebraskoje
![a23m](http://www.satenai.lt/wp-content/uploads/2014/03/a23m-180x180.jpg)
Griūvanti, tuščia, trupanti Amerika. Nespalvota ir nuostabiai graži. Naujojo Alexanderio Payne’o („Apie Šmitą“, „Paveldėtojai“) filmo „Nebraska“, šiemet figūruojančio „Kino pavasario“ programoje, šalis – paraščių Amerika. Ir žmonės, paprastai liekantys už jos mito ribų. Vudis Grantas (akt. Bruce Dern) žūtbūtinai nori nukakti į Linkolno miestą Nebraskoje, kur, pasak neseniai gauto laiško, jo laukia milijonas dolerių. Jis nori pikapo, nesvarbu, kad nebegali…
Žmogus žmogui – žmogus, o vilkas vilkui – vilkas
Šiuo metu kino teatruose sukasi net du kritikų ypač išliaupsinti ir ką tik oskaruoti filmai – „12 vergovės metų“ (rež. Steve McQueen) ir „Volstrito vilkas“ (rež. Martin Scorsese). Petys į petį kasdien jie grumiasi dėl žiūrovų dėmesio, uosto vienas kito tvaiką, sklindantį iš gretimų kino salių, ir nežino, kokia kalba kalbėtis, – tokie jie abu skirtingi. Tik paprastas žmogus apie…
Bonjour, ankštas didžiųjų smulkmenų ir jubiliejų pasauli!
Jau seniai teko pastebėti neįtikėtiną lietuvių prielankumą prancūziškajai kultūrai. Į mūsų kalbą verčiama nemenka dalis knygų, kurių pavadinimuose ar aprašymuose pamatysite žodžius „prancūziška“, „prancūziškas“, „Paryžius“
Sinekdocha, Philipas
![Philip-Seymour-Hoffman_m](http://www.satenai.lt/wp-content/uploads/2014/02/Philip-Seymour-Hoffman_m-180x180.jpg)
Philipas Seymouras Hoffmanas gulėjo vonios kambaryje. Rankoje tebebuvo švirkštas. Žinia atskriejo it plyta veidan. Hoffmano būtis kino pasaulyje buvo kažkas stabilaus… Jis dirbo daug, ir buvo gera žinoti, kad po poros mėnesių vėl pamatysime naują meistro filmą. O paskui dar vieną. Ir išėję iš kino teatro, sustoję rateliu rūkysime ir liaupsinsime būtent jo vaidybą. Ir visa tai baigėsi sekmadienį, jam…
Bežodis kalbėjimas: „(Ne)savo noru“
Prieš mano akis – apžvalginis kazusas. Nuostabu kine keliauti po bendruomenes ir istorijas, tačiau šiuo metu jaučiuosi it kultūrinė vujaristė. „(Ne)savo noru“ (Fill the Void), naujasis režisierės Ramos Burshtein filmas, rodytas 2013 m. „Kino pavasaryje“, yra neatsiejamai susijęs su religiniu ir konvenciniu Izraeliu, kurį aš tegaliu vertinti kaip pašalinė stebėtoja. Visgi, nors filmo veiksmas vyksta ultraortodoksų žydų bendruomenėje Tel Avive,…
Persivalgymas
29 dienas ir 22 valandas savo gyvenimo praleidau žiūrėdama amerikiečių serialus. Taip man praneša interneto puslapis, greitai suskaičiuojantis visų mano peržiūrėtų serijų sudėtinę trukmę. Šio puslapio paskirtis nėra apipilti žiūrovą šaltu dušu ar nubaidyti nuo ekrano atgal į gamtą. Kiekviena papildoma pražiūrėta valanda čia gerbiama ir gerbiamas tavo atsidavimas, ypač jeigu jis turi tam tikrą nesaikingą nevaržomo nuolaidžiavimo savo silpnybei…
Tai, ką žino jos
![Kadras iš filmo „Džesmina“](http://www.satenai.lt/wp-content/uploads/2014/01/i.0.blue-jasmine-woody-allen-cate-blanchett-02-190x126.jpg)
Pirmas Kalėdų šeštadienio džiaugsmas – nueiti į kiną ir rasti pilną salę. Valio. Antras savaitės džiaugsmas – nueiti pasižiūrėti naujausio Woody Alleno filmo ir likti sužavėtai. Dukart „valio“. Esu puikios formos – dabar jau esu dvasiškai pasiruošusi tam, kas dar liko iš švenčių. Kalbant apie pirmąjį džiaugsmą, man tiesiog patinka įsitikinti, kad yra žiūrovų, kurie netgi pajudina užpakalį, kad pasimėgautų…
Grožis yra gražus
![Kadras iš filmo](http://www.satenai.lt/wp-content/uploads/2014/01/La_grande_bellazza-190x126.jpg)
– Ar žinai, kodėl aš tevalgau šaknis? – Ne. Kodėl? – Nes šaknys yra svarbios. Šiąnakt pas mane apsilankė Džepas Gambardela ir ryškiai gestikuliuodamas dėstė itališkas tiesas. Man buvo labai liūdna, nes nesupratau nė žodžio, ką jis kalbėjo, bet paskui suvokiau, kad tai mano sapnas ir galiu daryti, ką tiktai panorėsiu, todėl spragtelėjau pirštais ir po jo smakru atsirado subtitrai.…
Adelės (ne)gyvenimas: remedia amoris
NIDA VASILIAUSKAITĖ „Abdellatifo Kechiche’o epas iškviečia meilę tyriausiu ir aistringiausiu jos pavidalu – intensyvią, kataklizminę, nepamirštamą“, – rašo „The Guardian“ kino kritikas Peteris Bradshaw . Panašiai apie „Adelės gyvenimą. I ir II skyrių“ rašo visi, Lietuvoje taip pat: „Jei mylima, tai iš esmės – su skausmu, begaline aistra, geidulingu seksu, pažeminimu, savineiga ir atsidavimu“.