Poezijos vertimai
Šiais metais sukanka 300 metų nuo vieno garsiausių Japonijos poetų Yosa Buson gimimo. Poetas ir kaligrafas, kurio tikroji pavardė buvo Taniguchi Buson, gimė Kema vietovėje Settsu provincijoje (netoli dabartinio Osakos miesto). Jis visą gyvenimą buvo labiau žinomas kaip dailininkas, kaligrafas ir tik senatvėje rimtai susidomėjo poezija. Buson kaip dailininkas gaudavo daug užsakymų ir neblogai vertėsi, kol 1770-aisiais, likus 13 metų iki mirties, buvo išrinktas poetinės mokyklos vadovu ir atsidėjo poetinių tekstų rašymui. Buson poetinė mokykla į pirmą vietą iškėlė lyrizmą, romantizmą. Jai nelabai rūpėjo aplinkinis pasaulis, bet ypač svarbu buvo sukurti savo individualų, dažnai uždarą pasaulį. Poezijoje buvo daug gamtos motyvų, kuriuose tarsi jaučiame žmogaus buvimą, bet jo akivaizdžiai nematome. Buson labiausiai rūpėjo užfiksuoti mažiausius savo sielos virpesius. Poetas į poeziją grąžino meilės temą, kuri iki tol nebuvo labai aktyviai plėtojama. Kitas Buson mokyklos bruožas – kvietimas grįžti prie Basho: ne jį kopijuoti, bet ieškoti ko nors savito, vaizdo realumo ir išskirtinio detalių dinamizmo. Poetas mirė 1784 m. sausio 17 d. Spausdiname keletą pirmą kartą į lietuvių kalbą išverstų Buson tekstų.
●
Slyvos prie kelio Apsipylusios žiedlapiais – Tai baltais, tai rausvais ● Lakštingala nakty… Nutolo kažkur Pirmieji sapnai ● Žiemos upė Puokštę gedulo gėlių Nunešė srovė ● Prauliota naktis Nudrengtose rankovėse Tik keletas smulkių ● Narcizų lauke Išdykauja lapės… Ankstyva pilnatis ● Žolių stagarai… Pasimetė tarp jų Medšarkės klyksmas ● Rapsų žiedai… Kaimo lūšnelėse Baigėsi aliejus ● Pilnatis Lyg vandenin lyg dangun Murkteli varlė ● Kelinta diena Rišu nendrių plaustą… Pavasario lietus ● Pavasario sutemos Ilgos godos apie Praėjusias dienas ● Nusvirę Gluosnių kasos – Senutė prie vartų ● Karščiu srovena Vidurdienio oras Kurmiui nėra kur pasislėpt ● Viskam abejingas Skęstu smilkalų dūmuose Pavasario vakaras ● Lakštingalų trelės Užtvanka nuskendo Bambukų jaunuolyne ● Išplaukia valtys Širšes baidau Valtininko irklu ● Dienos pabaiga Lakštingalai dar toli Valstiečiai laukuos ● Į seną lizdą Nusitempė vabalas Porą žiedlapių slyvos ● Paskleidžia gluosniai Vakaro sutemas Takas per lauką ● Rapsų žiedai Budistų vienuolis užsibuvo Ilgai nakvynės namuos ● Kaplį mazgoju Suskubo slėptis sraigės Kiautuose trapiuos ● Medžio anglies Nešu iš miestelio Pavasario šalnos ● Mėnuo rūke Nuošaliam vienuolyne Vakarienė skurdi ● Pavasario šventė… Užeigos namuose patarnauja Žiopla moteris ● Krykščia fazanas Asachi kalnas išnyra Rytmečio spinduliuos ● Upeliai ir kūdros – Vientisa nedaloma srovė… Pavasario lietūs ● Brendu per lygumas O priekyje toli toli Vyšnios kalnuos ● Toli rūkuose Nuskendęs mėnuo Kvepia glicinijos ● Kalnų aidas Nusirito iki Izu šalies Pavasario sutemos ● Mėnesiena vaiski Treška šaltyje medžiai Vyrai šventykloje ● Smarki pūga Užnešė viską sniegu Užkardos nepasiekt ● Ledinis vanduo Uodega prie uodegos Rikiuojasi paukščiai ● Pirmasis šerkšnas Besiblaškančias gerves Matau tolumoj ● Tamsiausios naktys praėjo Liko tik juodas Kalendoriaus viršelis ● Stogą lopau… Mindau nukritusius lapus Virš moters miegamojo ● Brikelėn sėduos atsargiai Aplinkui Vien krintantys lapai ● Virkauja tilvikai Nakties lietuje Nei medžių nei žolės ● Šalia mazgotės – Eilėraščių tomelis Gilus žiemojimas ● Naktiniai tilvikai Moters balsas Kviečiantis mane ● Krinta lapai Iš tolių ataidi Girnų ritmai ● Šalta mėnesiena Trepsena batai Prie vartų sniege ● Balnakilpės Giliam sniege Arklių kinkinys
Iš: Buson haiku shū. Tōkyō: Iwanami shoten, 1989 Vertė Vytautas Dumčius